"I Can Only Imagine" er en suksesslåt skrevet av Bart Millard fra Texas.
Låtens håpefulle budskap har inspirert millioner av mennesker.
Tusen takk.
Denne sangen hjalp meg gjennom en tøff tid, slik musikk av og til gjør.
Jeg opplevde tap og smerte, -
-og denne sangen traff meg i sjelen.
Den ble lovsangen min. Den reddet meg.
Og jeg undret meg over hvem som kunne skrive en slik sang.
Hva må man ha opplevd for å kunne skjenke meg denne gaven?
Dette er håp. Rent, uforfalsket håp.
Det er en fantastisk sang.
Den ble bare til.
Det tok vel ti minutter å lage teksten. Melodien likeså.
Du skrev ikke sangen på ti minutter, Bart.
Det tok hele livet.
Hvordan gikk det til?
Bart? Bart!
Kjære vene, du har vært ute i hele dag.
- Hva synes du? - Du har vært flink, Bart. Veldig bra.
Vi sees i morgen. Ha det!
TIL BART
Nei, vent... Vent!
For meg dreier alt seg om selve låten. Uavhengig av hvilket band som spiller.
Kanskje du vil like dem. En av de beste konsertene jeg har sett.
BASERT PÅ BART MILLARDS LIV
Hei, lille venn.
- Hva har du der? - En hjelm jeg laget, fra romkampen.
- Du må ha brukt lang tid på den. - Ja.
- Hva er det der? - Skrap.
Du har store drømmer. Det er bra. Har du aldri drømt om noe?
Jeg skal lære deg noe, Bart.
Drømmer betaler ikke regningene. De fører ikke til noe bra.
Alt de fører til, er at du distanseres fra alt dette.
Fra å vite hva som er virkelig.
Forstår du det?
- Hva sa du? - Ja, pappa.
Siden det bare er skrot, kan du vel gå ut og kaste det?
Bare gå. Det er i orden.
Jeg sa at du ikke skulle blande deg inn.
Noen må sørge for oppdragelsen hans.
Lukk munnen din, ellers gjør jeg det for deg!
- Stikker du av nå? - La meg være, Arthur!
Vil du ha mer? Har du fått nok nå? Har du fått nok?
Bart? Det går bra.
- God morgen. Klar for å dra på eventyr? - Med en gang?
Det er noe som heter Camp Glorieta. Kirken tar med barn dit. Det blir gøy.
Jeg ringte dem, og de lovet at du skulle få bli med.
Det kommer til å bli så gøy.
Du får nye venner, skaper nye minner.
Kan vi ikke bare gjøre dette?
- Gjøre hva da? - Bare kjøre. Kjøre og lytte.
Lytte til denne musikken. Bare du og jeg.
Bare lytt til teksten.
Ja vel. Da er vi fremme.
Har du aldri møtt nye mennesker før?
Jeg klarer dette. Geronimo!
Du...
Du vet at jeg er glad i deg, ikke sant?
Fint.
- Kom igjen. Av gårde med deg. - Ha det, mamma.
Gurimalla. Jeg klarer dette.
- De konfiskerer walkmanen din. - Spøker du?
Hei. Jeg heter Bart.
Vennene mine kaller meg Bart.
Det vet jeg vel! Jeg heter Shannon. Er du klar for å dra på leir?
Den er trygg. Ser du?
Skjønt det var én gutt... Kommer du?
Unnskyld meg... Beklager.
- Bart, hils på Kent. - Hyggelig å møte deg.
Jeg er ikke så flink i koppeleken.
Leirdeltakere? Jeg heter Rusty og er ungdomsprest i Greenville Baptistkirke.
Hvis noen ikke har fått en loggbok, må de hente en til i kveld.
Sett deg. Jeg skal hente den.
- Er det en dagbok? - Omtrent, men den er mer enn som så.
- Jeg bruker den til drømmer og bønner. - Får jeg se den?
Unnskyld. Jeg var ikke klar over det.
- B9, du har kjøkkentjeneste. Bli med. - Det er meg. Vi sees.
- Jeg har en loggbok til deg, Bart. - Kent!
JEG ELSKER BART MILLARD
Vær så god.
Så kult! Kan du tegne, altså?
- Hvorfor er du kledd slik? - Bli med meg om du vil leve livet.
Vi sniker oss ut.
Hva vil du bli når du blir stor? Kunstner?
Eller amerikansk fotballspiller. Det var pappa. Han var berømt på college.
- Vi kommer til å havne i trøbbel. - Jeg vet det. Jeg har noe kjempekult.
Dere går bort dit og snur dere mot nord. Greit?
- Visste du at Bart er flink til å tegne? - Hei.
- Er du en dyktig tegner? - Ja, kanskje litt.
- Så du hva jeg hadde skrevet? - Nei. Hva mener du?
Du lyver. Du så alt sammen, ikke sant?
- Kanskje. - Da så.
Vet du hva jeg tror? At vi blir forelsket og gifter oss. Det er vår skjebne.
- Så flaut. Jeg går og hjelper Kent. - Vent, Shannon! Bli her, er du snill.
Hvorfor det? Er du mørkredd? Redd for monstre?
Jeg liker ikke å være alene.
- Kom igjen, barn! - Bart!
- Her. Jeg vil bli sanger, som henne. - Tusen takk.
Foreldrene mine er her. Ha det!
DEN BESTE UKEN I MITT LIV
Dette er det siste stoppet. Her skal du av.
- Fint å treffe deg. Sees vi på søndag? - Ja...
Hallo.
Mamma? Mamma!
- Hvor er mamma? - Hun har dratt.
- Hvor? - Hun stakk. Hun kommer aldri tilbake.
Det er bare du og jeg fra nå av.
- Når kommer hun hjem? - Jeg sa jo at hun stakk av.
Hun vil ikke vite av oss lenger.
- Hva har du gjort? - Tøffer du deg, gutt?
Har du vært slem mot henne, akkurat som du har vært mot meg?
Ingenting! Jeg skal si deg hva jeg har gjort: Ingenting!
Det var ikke min skyld at hun dro.
Nei... Nei...
Unnskyld, mamma! Hva har jeg gjort galt?
Ta meg med, mamma. Vær så snill. Mamma!
- Traff du henne noensinne igjen? - Hun ringer av og til.
Jeg bodde hos henne en sommer, men hun hadde møtt en ny mann.
Faktisk var det forholdet enda verre.
Pappa kom dit, dyttet karen ned trappene og truet med å drepe ham.
Deretter tok han meg med hjem.
Det er nesten litt ironisk.
Men det var alt.
Hva gjorde du da?
Jeg trente for å bli god i det eneste pappa brød seg om.
- Hei. - Hei, søta.
Dere gjør alle ubekvemme. Og skjegget får deg til å se ut som en 35-åring.
- Hold munn, Kent. - Jeg liker skjegget ditt.
Millard! Kom deg bort hit umiddelbart!
- Jeg elsker deg. - Jeg vet det.
Helt utrolig.
Hei. Jeg er straks klar.
Den er sur. Den gikk ut på dato for en måned siden.
Da spiser jeg poptarts i stedet.
Det er ikke mye jeg ber deg om å gjøre i huset, Bart.
Jeg grep ballen før jeg løp, pappa. Jeg scoret nesten.
Hvor mange menn skulle til for å stanse deg? Hvor mange?
Bare én. Det var jo bare en trening.
Ingen kunne felle meg. Det skulle et helt lag til.
Sånn er livet mitt. Får jeg en på trynet, gir jeg en knyttneve tilbake.
Ingen kan felle meg. Ikke den gang, ikke nå. Aldri.
Forstår du?
Ingen kan felle meg. Du faller for lett. Det er problemet ditt.
- Hva sa de? - Du kan ikke spille.
- På hvor lenge? - Aldri noensinne.
- Det var jo skuffende. - Ja. Ja, det er det.
- Du! Hvorfor triller du meg? - Jeg burde trille ham.
- Dette er latterlig. - Nei da. Du må velge et annet valgfag.
- Har du vurdert å bli syerske? - Det er ikke plass til flere elever, så...
Alt er fullt. Bortsett fra dette.
- Hvilket fag? - Musikklubben.
Så flott.
- Du har nok kommet til feil klasserom. - Gid det var så vel. Ikke ta det ille opp.
- Ikke i det hele tatt. Kan du synge? - Nei.
- Spille teater? Danse? - Jeg sitter i rullestol. Avvis meg gjerne.
- Jeg avviser ingen. Hva heter du? - Bart Millard.
- Bart Millard... - Ja.
- Assisterende teknisk ansvarlig. - Kult.
Jeg vet ikke hva det innebærer.
Dette kan jeg klare.
LEKSER GJØR DEG SINNSSYK
- Gratulerer, Bart. - Hva?
Godt gjort, Millard.
- Gratulerer. - For hva?
- Vet du det ikke? Jeg er litt misunnelig. - Hva mener du?
- Gratulerer. - Jaha...
MANNLIG HOVEDROLLE: BART MILLARD
Er du ikke glad?
Miss Fincher!
Nei. Jeg kan ikke gjøre det. Jeg prøvesang ikke engang.
- Du kan, og du skal. Dermed basta. - Nei, nei, nei.
Ikke gjør dette! Familien Millard spiller fotball, de synger ikke.
Du har en gave, Bart. Bruk den, ellers stryker du i faget. Velg selv.
- Jeg kan ikke engang gå. - Du blir frisk til første forestilling.
- Jeg kan ikke synge Broadway-sanger. - Jeg lærer deg det.
Jeg har sans for deg, miss Fincher. Du virker hyggelig. Jeg respekterer deg.
Men det kommer ikke på tale, -
- overhodet, at jeg stiller meg på scenen.
- Det kan ikke være hans stemme. - Jo.
Skulle du ha sett.
- Sykehusets regler tilsier det, sir. - Dere kan ikke tvinge meg til å bli her.
Du får ikke dra. Resultatene er foruroligende. Vi må diskutere dem.
Dere har telefonnummeret. Ring meg.
- Vi må diskutere dette omgående. - Ja vel, da.
- Hvorfor svimte jeg av? - På grunn av ekstremt lavt blodsukker.
- Hva betyr det? Har jeg diabetes? - Nei.
- Vi fant en svulst. Det kan være kreft. - Nei... Nei. Nei.
Vi vil gjerne ta noen prøver til for å avgjøre hvilken behandling du trenger.
Jeg trenger ingen behandling.
Jeg akter å dra hjem.
Nekter du å la deg behandle, kan det minske sjansene dine betraktelig.
- Pappa? Hva har hendt? - Jeg har det bra. Bare bra.
- Jeg gir deg skyss hjem. - Jeg klarer meg.
Går det bra, mr Millard?
- Jeg er Barts kjæreste, Shannon. - Jaså, du. Hei, Shannon.
- Hvor traff Bart en så pen kjæreste? - Takk.
Alt er i skjønneste orden.
- Sa de hva som var galt? - Jeg hadde litt lavt blodsukker.
Jeg satt på kaféen da jeg falt om.
Jeg så navnet ditt i en brosjyre for et teaterstykke.
Jeg trodde ikke at du ville være interessert i å komme.
Har han sunget for deg? Jeg visste ingenting om det.
- Han var utrolig flink. - Unnskyld. Jeg burde ha invitert deg.
Vi kan prate om det siden. Ta hånd om den vakre kjæresten din.
- Hvor skal du? - Jeg går ikke glipp av premierefesten.
Unnskyld? Hva feiler det ham?
- Er dere i familie? Du får spørre ham. - Takk.
- Du er tidlig oppe. - Jeg laget frokost.
- Skal du i begravelse? - Nei. Jeg har tenkt meg i kirken.
Kirken...
Sett deg ned og spis.
Spis før maten blir kald.
Har du sett dette? Så du det?
Se her.
På forsiden og greier. Du ser helt fjollete ut. Morsomt.
- Ser du på meg som en vits? - Jeg sa ikke det.
- Jo da. - Legg ikke ord i munnen min.
Hva om jeg har lyst til å synge? Hvorfor er det så morsomt?
Kanskje jeg er flink til det. Presten bad meg om å synge i dag.
Har han bedt deg om å forsørge deg selv ved å synge?
Før eller siden må du kunne forsørge deg selv.
- Du har jo aldri hørt meg synge. - Det er ikke min skyld. Du bare syter.
Greit. Jeg skal synge i kirken. Klokken ti på Radio AM 1080.
- Bli med, da. - Nei, jeg har ikke noe der å gjøre.
- Hvorfor ikke? - Jeg har bare ikke det.
- Jeg hører ikke hjemme der. - Nei vel.
"Bart er en gedigen skuffelse. Gid han aldri hadde blitt født.
- Alt er Barts skyld." - Det er like før jeg klapper til deg.
- Jeg er for stor nå. De dagene er talte. - Jaså, så du tror det?
Du har å vise respekt! Jeg setter mat på bordet, og det var jeg som ble igjen.
- Jeg ser ikke moren din her. - Jeg ville også stukket om jeg var henne.
- Hold kjeft og spis. - Jeg er ikke sulten.
Gjør som du vil.
Seriøst? Hold deg unna meg!
Jeg mener det. Ikke rør meg!
Du er sinnssyk. Hold deg unna meg!
- Hva har hendt? Du blør jo! - Det er ingenting. Det går bra.
- Er du sikker? - Jeg har det fint.
Jeg vil spørre om dere kan be for en venn av meg.
Vennen min lyver om livet sitt. Jeg vil hjelpe, men personen tillater det ikke.
Jo mer jeg prøver, desto verre blir det.
Når jeg ser på vedkommende, ser jeg bare en maske.
Be for vennen din. Ingen kan leve på en løgn for alltid.
- De vet at du snakker om meg. Pinlig! - Jeg vil bare få deg til å lytte.
Hva er det som foregår? Er det faren din? Jeg kan komme innom.
Jeg vil ikke ha deg på besøk. La det være med det.
- Hvor kommer dette fra? - Innenfra masken.
- Det er ikke morsomt. - Jo, litt.
- Ikke støt meg bort. Jeg elsker deg. - Jeg har aldri virkelig elsket deg.
- Du har college, og jeg en dum drøm. - Jeg har aldri sagt at den er dum.
Det har vært gøy, men folk endrer seg. Vi kommer ikke overens lenger.
Jeg drar. Etter eksamen drar jeg.
ET NYTT KAPITTEL, EN NY DAGBOK JEG VENDER ALDRI TILBAKE
- Vær så snill, ikke gjør det. - Hva da?
- Ikke dra. - Jeg kan ikke bli her.
SEKS MÅNEDER SENERE
Tenk at folk slutter når de ikke får betalt.
- Vi varmer opp for oppvarmingsbandet. - Det er umulig. Det henger ikke på greip.
"Uansett om du tror eller ikke tror at du klarer noe, har du rett." Konfutse.
- Hva betyr det? Jeg er en artist. - Vi tjener nitti dollar delt på tre stykker.
Uten vokalist blir det ingen opptreden.
Det eneste som er umulig, er det vi kaller umulig.
- Aristoteles? - Det gullkornet fant jeg i en lykkekake.
- Ingen forstår hva du babler om, Nathan. - Du er alltid så gretten.
Dere... Hvis dere trenger en vokalist, kan jeg trå til.
Dessuten kan jeg fikse kabler og mikserbord, tenne lyskasterne...
- Jeg skriver låter også, innimellom. - Hvem er du?
Jeg ble med i et band. Vi eide ikke nåla i veggen.
Vi spilte der vi kunne. Teknisk sett var vi alle hjemløse.
Gi en applaus for Mike på gitar.
Og mr Nathan på bassgitar. Gi en applaus for Nathan.
Jim på keyboard.
Jeg heter Bart, og vi er Mercy...
Og Robbie på trommene.
Han er ny. Takk for at dere kom, alle sammen. Har dere det moro?
Bra! Det håper jeg, for nå har vi ikke flere sanger på lager.
- En til! - Bare en til!
Jeg skal fortelle dere noe.
Da jeg var rundt ti-elleve år gammel, hadde jeg det tøft.
Det var svært vanskelig.
Jeg trengte noe, og jeg har alltid elsket musikk.
Og jeg fant enkelte sanger... som jeg holdt fast ved.
Forstår dere? Som et anker i stormen.
Og de hjalp meg. De fortalte om en far i himmelen som ville ha meg.
En far som elsker meg så høyt at han døde for min skyld.
En far som aldri ville forlate meg. Jeg lyttet til sangene om og om igjen.
De gav meg håp, for det trengte jeg virkelig.
I kveld er det kanskje noen av dere som trenger det. Syng med.
Takk for at dere kom.
- Hvor skal du, Bart? - Jeg skal møte noen.
- Hvem da? - Scott Brickell. Han er manager.
- Hvorfor var han her? - Jeg har skrevet til ham hver uke i to år.
- Mr Brickell! - Kall meg Brickell.
Ja visst... Greit.
- Jeg visste ikke at du skulle komme. - Det gjorde jeg. God jul.
Vi spiller vanligvis på større arenaer, men iblant liker vi mindre spillejobber.
- Altså, Barth... - Bart heter jeg.
- Unnskyld. Hva het bandet, sa du? - MercyMe.
Det sa farmor da hun hørte om bandet. Hun vil at jeg skal få en ordentlig jobb.
Karene i bandet lurte på om det var sant at hun sa det, -
- så vi oppkalte bandet etter uttrykket hennes.
Gutt, du prater så mye at jeg blir rent utmattet av å høre på deg.
Dere er ikke klare. Det er hva jeg tror.
Dere har talent og potensial. Du kan synge, men har ikke funnet sangen din.
Du har ikke funnet sjelen din. Forstår du?
Den siste sangen dere spilte, var unik.
Kjør den stilen hele neste konsert og se hvordan det fungerer.
- Det er ikke helt vår stil. - Dere har ingen stil.
- Vi skriver jo vår egen musikk. - Skriv noe slikt. Da kan du ringe meg.
Bli med oss. Vi har to spillejobber til i Texas og rikelig med plass i bussen.
Du kan ikke endre hele konseptet og forlate oss. Du er ikke typen til det.
Jeg fløy på økonomiklasse, i midtsetet, leide en bil jeg knapt kommer meg inn i-
- og kjørte tre timer ut i ingenmannsland, for så å bli tilbudt en plass i den der?
- Sammen med dere? - Ja...
Jaha...
Den var god.
Jeg må bytte jobb.
- Hallo? - Er det Shannon Street?
- Ja. Hvem er det? - Politiet. Vi må snakke med deg.
Sjarmer henne, Bart!
- Shannon! - Bart?
- Lenge siden sist. Du ser godt ut. - Det er midnatt. Hva gjør du her?
Vi hadde en spillejobb i nærområdet.
Vi har spilt inn en cd, med ekte sanger. En ordentlig cd. Denne er til deg.
Vi har tre spillejobber igjen. Bli med.
Vi henter Kent. Akkurat som før. De tre musketerene.
- Jeg går og legger meg. - Kom igjen. Det blir et eventyr.
Et eventyr? Mener du det?
- Hva tenkte du da du kom hit? - Jeg tenkte at det ville være moro.
- Er det den eneste grunnen? - Ja.
Jeg er ikke interessert i å legge ut på flere eventyr med deg.
Du skal vite at jeg stadig ber for deg.
Det gjør jeg virkelig.
Og jeg håper at du finner det du søker.
Takk for cd-en.
Forrest Gump tar sin tid.
- Hun blir ikke med. - For en overraskelse.
Glup jente.
- Blir det noen sang? - Det går fremover.
- Den er bra. - Nathan, dette er utmerket.
Vi spiller denne. De vil elske den.
- Hvor skal du? - Hjem til Nashville.
Jeg har sett det jeg trenger.
Dessuten må jeg booke dere inn på GMA-uken.
- Hva er GMA-uken? - Den største hendelsen i musikk...
Kom dere inn i bussen.
Jeg fikk ikke booket den største scenen, men jeg inviterer noen plateselskap.
Inviter alle ungdomsgruppene dere kan. Fyll stedet, og gjør som i kveld.
- Vent! Likte du kveldens konsert? - Ikke bli for kjepphøy, gutt.
- Det er Shannon. Legg igjen en beskjed. - Hei, Shannon. Bart her.
Jeg bare... Du nevnte at du ber for meg, og jeg...
Vi har en stor konsert i morgen, og den er svært viktig for oss.
Vi er klare, men vettskremte på samme tid.
Det var bare det. Jeg ville bare fortelle det.
- Det var det beste jeg fikk til. - Spøker du? Det er jo perfekt.
- Dette er lydteknikeren, Dingo. - Har du hyret en lydtekniker?
- Kommer det et plateselskap? - Nei.
Jeg har fått tak i fem og diskuterer med et par til. Bare se til å fylle salen.
- Sikt mot stjernene. - Definitivt.
Er du klar for dette?
Mye folk, ikke sant?
Det er noe vi må snakke om, Bart.
Bli med meg.
Jeg vil introdusere deg for en venn.
- Smitty? - Michael W. Smith.
- Vennene dine kaller deg vel Smitty? - Ja. Hyggelig å hilse på deg.
Jeg har vært en stor fan i mange, mange år.
Turnéen med Amy Grant var så inspirerende. Du var ikledd en rød vest.
- Jeg gikk nok ikke kledd i rød vest. - Jo, det gjorde du.
- Gikk jeg kledd i rød vest? - Ja. Den røde fløyelsvesten.
Du store min! Hva...?
Miss... Bart, jeg er... Vi... Jaha.
- Går det bra? - Jeg gulpet bare litt. Du er...
Den første kristne platen jeg fikk, var "Never Alone". Den ble ankeret mitt.
- Takk. Det betyr svært mye. - Den var fantastisk.
Og her står du. Selve Wonder Woman...
- Hent ham. - Du var som en superheltinne.
- Hei. - Hils på Mike.
Ha det bra.
Så du det? Det var Amy Grant. Hun snakket til meg.
Kom igjen, Nashville!
Står til, GMA? Vil dere slippe dere løs?
Vi er så glade over å få spille her.
Har dere følt at hele livet har dreid seg om å jobbe seg mot ett eneste øyeblikk?
Slik føler vi det i kveld. Nå setter vi i gang.
Bart?
- Jeg blir voldsomt stresset av deg. - Unnskyld. Jeg er bare så nervøs.
Gid de kunne skynde seg litt.
- Det gikk vel bra? Det føltes bra. - Ja.
- Vi har aldri holdt en bedre konsert. - Publikum digget oss.
- Jeg går og snakker med dem. - Hold opp.
Brickell tar seg av det. La ham gjøre jobben sin.
Tenk om han ikke får det til?
- Vent! - For en tabbe.
De har kommet langt...
- Hallo, mine herrer. Og min dame. - Dere har jo hilst på Bart.
- Takk for at dere kom. - Vi er straks ferdige her.
- Var vi ikke gode? - Vi er ferdige.
- Kom igjen. Hva synes dere? - La meg få avslutte samtalen.
Jeg vil vite hva de synes.
- Vil du virkelig vite det? - Ja.
Kom med det. Jeg er like tykkhudet som et neshorn.
Vil du vite sannheten? Greit.
Jeg er lei for å måtte si det, men...
Dere er ikke gode nok. Ikke ennå.
Hva? Du tar feil.
Syvendeklassinger på leir er én ting, men jeg kan ikke selge musikken deres.
Syvendeklassinger? Det var fullt hus. Vi har solgt våre egne plater i årevis.
- Hvilken verden lever dere i? - Virkelighetens verden.
Dere må innse fakta, Bart. Det dere gjør...
Du er ikke god nok. Drømmer betaler ikke regningene.
Du distanseres fra alt dette.
Fra å vite hva som er virkelig.
- Hva med resten? Lovsangene? - De var vakre. Magiske.
- Svogeren min ser etter en prest. - Spøker hun?
Det er sannheten du er sint på. Ikke meg.
På fotballaget var det et par karer som var gode nok til å slå gjennom her.
De ble værende, kom seg aldri bort. Det samme vil skje med deg.
- Vi må kunne selge det. - Kutt ut! Forstår dere ingenting?
Vi har satset alt på dette. Vi har ingen plan B. Fortell meg hva jeg skal gjøre.
Jeg har jobbet med mange band og kan se hvem som vil lykkes.
Jeg skal være ærlig. Dere vil ikke lykkes.
- At du våger! Du kjenner meg ikke. - Dra hjem. Dere får dra hjem.
- Jeg klarer det, pappa. - Nei, det gjør du ikke.
En dag vil du åpne øynene og innse at du er fullstendig mislykket-
-fordi du jaget en latterlig drøm. Våkne!
- La meg avslutte samtalen her. - Jeg går ikke herfra.
Jo. La meg fullføre.
- Hva skjedde? - Hva sa de? Er alt i orden?
Du er ikke god nok, Bart. Du er ikke det.
Det tok ikke lang tid.
- Hva nå? - Gi meg tid til å tenke.
Vi må da kunne gjøre noe? Godtar du dette? Du er manageren vår.
- Hva er vårt neste trekk? - Av og til finnes det ikke et, Bart.
- Du hisset på deg halve Nashville. - Hva mener han med det?
Blir det ikke bedre enn dette? I så fall trekker jeg meg.
- Jeg slutter. - Spøker du? Hva med oss? Bandet?
Hvilket band, Mike? De avskydde det.
De avskydde alt. De avskydde oss.
Jeg er ferdig med bandet. Beklager at jeg skuffet dere.
Får jeg komme inn, eller skal du fortsette å surmule?
Jaha...
Har du tenkt å gi deg sånn helt uten videre?
Har du en bedre idé? Jeg er så lei.
- Jeg har ikke mer å gi. - Jeg sier det som det er, slik jeg lovet.
Av og til når du står på scenen...
...er det som om du synger låter som ikke er dine egne. Du er ikke troverdig.
Det gjør vondt verre. Takk skal du ha.
Men til tider ser jeg noe ekte.
Jeg ser noe som er autentisk.
Men så snart det dukker opp, blir du redd, og da forsvinner det igjen.
Du er meg en gåte.
Kan jeg spørre deg om noe? Hva flykter du fra?
Faren min.
Han...
- Han... - Han slo deg. Du har ikke pokeransikt.
Jeg må leve med det. Det vil jeg alltid gjøre.
Skriv om det, da. Ikke flykt fra det.
La deg inspirere av smerten.
Da vil du høres troverdig ut.
Men da må du utfordre frykten.
Vet du, Bart...
Jeg har ikke alltid tro på musikken din, men jeg har tro på deg.
Jeg regner med deg. Ikke gi opp.
Hei, dere.
Jeg er lei for det.
Jeg har noen saker å rydde opp i.
Noe jeg må få gjort.
Jeg må dra hjem.
Men jeg håper at dere venter på meg.
- Så da er vi fremdeles et band? - Nei. Vi er en familie.
Ja vel.
Bandet dro østover. Jeg reiste vestover i håp om at de skulle vente på meg.
Jeg måtte ta for meg det som ventet hjemme og konfrontere smerten.
Men jo nærmere jeg kom, desto større ble frykten.
Jeg klarer ikke dette.
Bart?
Er du sulten?
Jeg hørte at du kom i går kveld, -
-så jeg laget bacon og skillingsboller-
- og frittata. Jeg har nettopp lært å lage det.
- Når lærte du å lage mat? - Jeg har lært meg mye i det siste.
Gå inn og sett deg. Jeg har dekket på.
Slå deg ned.
Vær så god.
Nøkkelen til en god frittata er en varm stekepanne.
Det er hemmeligheten.
Sett deg.
Du kan sette deg der. Vær så god.
Skal det være litt bacon?
Jo...
- Vi må be bordbønn først. - Hva?
Jeg gjør det.
Gud... Det er meg, Arthur.
Takk for at Du har bønnhørt meg.
Og... Takk for mat til store og små. Takk for styrken vi får nå.
Amen.
Har du funnet Gud eller noe?
Jeg har lyttet til predikantene på radioen, og...
Jeg har lest i Bibelen.
- Hvilken del? - Hele.
Flere ganger, faktisk.
Og den forvirrer meg litt.
Som i Tredje Mosebok...
Hva skjer der? Jeg forstår det ikke.
Hvilken bønn?
- Du sa at Gud bønnhørte deg. - Jeg bad om å få se deg igjen.
- Jeg har hatt det travelt, pappa. - Ja.
Du har vel kanskje merket at jeg holder på med noen prosjekt.
Jeg holder på med et i garasjen som jeg håpet du ville hjelpe meg med.
Jeg bygget om den gamle jeepen.
Jeepen vekker gode minner fra da jeg var på din alder.
Jeg håpet at vi kanskje kunne få den til å starte og...
Jeg vet ikke, kanskje dra bort sammen?
Hva driver du med?
Hva skal dette bety?
- Jeg skrev brev. Fikk du dem? - Ja. Jeg kastet dem.
- Leste du dem? - Nei.
Nei vel.
Jeg trodde at det var derfor du kom tilbake.
Nå ja... Jeg prøvde bare å skape et godt minne, det er alt.
Det er temmelig vanskelig, pappa. Vi har bare dårlige minner sammen.
Jeg henter ketchupen.
Jeg vet at jeg gjorde en del som jeg...
"Gjorde en del"?
Jeg har et minne, pappa.
Av kvelden du gav meg slik juling at jeg måtte sove på magen.
Jeg kunne ikke bevege meg.
Hvor gammel var jeg? Ti? Elleve?
Ja, jeg husker det.
Det...
Det var dumt gjort. Jeg gråt hele natten.
Det gjorde jeg også, pappa. Av smerte. Hele natten.
Hvorfor gråt du?
Og nå lager du frokost og later som ingenting? Det er ikke slik det fungerer.
Hva skal jeg gjøre, Bart? Jeg vil gjøre det godt igjen.
Og...
Jeg vet ikke hva jeg skal si eller gjøre. Jeg gjør mitt beste.
Jeg har lest en haug med bøker jeg ikke forstår, og jeg...
Det er mye jeg vil vite om meg selv.
Jeg har ingen...
...som kan besvare dem.
Gud kan tilgi alle syndere.
Hvorfor kan Han ikke da tilgi meg?
Gud kan tilgi deg.
Men ikke jeg.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg kom hjem. - Kan du ikke gi meg en sjanse?
Du må slutte å drømme, pappa.
For drømmen distanserer deg fra å vite hva som er virkelig.
BUKSPYTTKJERTELKREFT
DIAGNOSE: UHELBREDELIG BUKSPYTTKJERTELKREFT
Gjør det. Vær så god.
Bare gjør det.
Er du døende, pappa?
Ja.
Jeg kan vise deg, pappa.
Spørsmålene dine. Jeg kan besvare dem.
Hvis noen ikke har fått en loggbok, må de hente en til i kveld.
JEG ER TILGITT
I kveld skal vi diskutere tilgivelse. Slå opp på en tom side i loggboken.
Jeg vil be dere skrive ned følgende:
"Gud, i kveld velger jeg å tilgi..."
Og så skal dere avslutte setningen.
Kanskje dere sier: "Du vet ikke hvor vanskelig det er å tilgi denne personen.
Du vet ikke hva de har gjort." Da sier jeg: "Jeg vet at det er vanskelig.
Men hvis Gud tilgir deg, gir Han deg også makt til å tilgi andre."
JEG VELGER Å TILGI: PAPPA
Bedre sent enn aldri.
Jeg lukker døren.
Vi har en spesiell overraskelse til dere.
Har dere hørt historien om John Newton?
Han var kaptein og slavehandler.
Han ble plaget av skyldfølelse og skam.
Men han fant tilgivelse. Han fant Jesus.
Han skrev en liten sang om det som heter "Amazing Grace".
Sangen berørte en hel verden.
- Nå forstår jeg hvorfor du liker skrap. - Hva?
Hvorfor du liker å reparere ting og hele tiden skaper noe ut av intet.
- Det finnes et ord for det. Hva heter det? - Frelse.
Frelse. Akkurat, ja.
- Du, hvilken tone er dette? Denne her? - G.
- Og denne? - C. G til C.
- Nå får du snart konkurranse, gutt. - Ja.
ET NYTT KAPITTEL, EN NY DAGBOK JEG VENDER ALDRI TILBAKE
SKOLEAVSLUTNINGEN
Bart Millard!
- Hold den i ro, pappa. - Unnskyld.
- Jeg skulle så gjerne vært der. - Det gjør ikke noe, pappa.
Der er Shannon.
Ta godt vare på henne. Ikke la den jenta glippe.
- Vi er ikke sammen lenger, pappa. - Hva for noe?
Hva gjorde du? Dere var som skapt for hverandre.
Hva du enn gjorde, om du så ikke vet hva det var, var det galt av deg.
Fortalte jeg hvordan jeg traff moren din?
Fortell.
Det er Shannon. Legg igjen en beskjed.
Hei, Shannon.
Jeg vet ikke om du har fått meldingene, men jeg har kommet hjem igjen.
Jeg skriver i loggboken igjen, akkurat som da vi var barn.
Det føles godt.
Faren jeg alltid ønsket meg, er døende. Det er ikke rettferdig.
Jeg er så glad i deg, gutten min.
Jeg lyttet, Bart.
Jeg lyttet til deg.
På radioen.
Du sang, og jeg lyttet til hvert ord.
Og så...
Da du var ferdig, lyttet jeg til det som ble sagt i kirken.
Det reddet meg.
Jeg var så stolt av deg.
Så stolt...
Jeg frarådet deg å følge drømmene dine.
Men det var bare fordi mine egne aldri gikk i oppfyllelse.
Men du er ikke meg.
Du er ikke som meg.
Du har en gave.
En sann gave.
Jeg vil forsørge deg, Bart. Jeg har noe til deg.
Her. Jeg vil...
Jeg har aldri tjent særlig med penger, -
-men jeg har livsforsikringen.
Jeg prøvde å spare alt jeg kunne.
Jeg vil gi pengene til deg, -
-slik at du kan satse på musikken.
Du får en sjekk hver måned, slik at du kan følge drømmen din.
Jeg vil at du skal oppnå den.
Se deg aldri tilbake.
- Lover du det? - Det lover jeg.
Syng en sang for meg, gutt.
Jeg er så søvnig.
Syng...
Kan du tenke deg hva han ser fra oven? Kan du forestille deg det?
- Velkommen tilbake. - Takk.
- Hvor skal vi? - Vi har noen spillejobber i New Mexico.
Faren jeg alltid ønsket meg, er døende. Det er ikke rettferdig.
Pappa fikk endelig komme hjem.
ET NYTT KAPITTEL, EN NY DAGBOK JEG VENDER ALDRI TILBAKE
I can only imagine.
Ja vel, Gud. Greit.
I can only imagine.
Takk! Tusen takk!
Så fint å være her. Jeg har ikke stått på scenen siden før faren min gikk bort.
Jeg bearbeidet det som best jeg kunne, altså ved å skrive en sang.
Jeg skal synge den for dere. Den heter "I Can Only Imagine".
"I CAN ONLY IMAGINE". Vær så snill, lytt til denne.
- Skrev guttungen denne? - Ja, det gjorde han.
- Jøye meg. - Jeg vet det.
Jeg hører på den konstant. Jeg skal promotere den rundt i byen.
Jeg har et forslag til hvem du bør sende den til.
- Telefonen ringer! - Svar, Jim. Du sitter ved siden av den.
- Telefonen ringer! - Driver du gjøn med meg?
Ta telefonen! Greit, da tar jeg den. Ikke det? Flott, det var jo ålreit.
Hallo?
Hvem snakker jeg med?
Et øyeblikk. Jeg skal hente ham.
Noen vil snakke med deg, Bart. Bart?
Hallo?
Ja visst. Utrolig festlig. Hvis påfunn var det? Amy Grant, du liksom.
Det var faktisk Amy Grant, og du smelte bare på røret.
- Mener du alvor? Hit med den! Amy? - Var det virkelig Amy Grant?
- Hvordan ringer jeg tilbake? - Det er en analog telefon med tallskive.
Amy?
Du skrev ikke sangen på ti minutter, Bart. Det tok hele livet.
Scott gav meg "Imagine" da vennen min var i ferd med å tape kampen.
Den hjalp meg. Jeg kunne ikke legge den fra meg.
Den kan bli starten på en karriere, og enkelte sanger er svært personlige.
Er du sikker på at du vil dette?
Jeg har aldri fortalt historien min til noen.
Faren min var et monster.
Det er det eneste ordet som beskriver ham.
Jeg så Gud forvandle ham-
- fra å være mannen jeg foraktet til mannen jeg ville bli.
Til min beste venn.
Og jeg innså det for sent. Jeg trodde ikke at Gud var i stand til det.
Derfor skrev jeg denne sangen.
Og jeg vil at den skal nå ut til flest mulig.
Du kan sørge for det.
Det kan ikke jeg.
Så...
Ja. Det er dette jeg vil.
Du kjenner jo oss, Brick. Vi legger alle kortene på bordet.
Amy trenger en sang til comebacket sitt. Nå har vi funnet den.
Amy begynner turnéen med en konsert i Nashville. Der vil vi fremføre den.
Det er Shannon. Legg igjen en beskjed.
Hei, Shannon. Jeg ville bare ringe og fortelle at jeg har skrevet en ny låt.
Den er ulik alt annet jeg har skrevet.
Jeg tror at den kan være noe helt spesielt.
Shannon, jeg er lei for at jeg såret deg. Jeg såret deg om og om igjen.
Unnskyld. Det hadde ingenting med deg å gjøre.
Det hadde aldri noe med deg å gjøre.
Unnskyld for at jeg såret deg.
Hallo?
Er det ikke flott?
For et sted å fremføre "Imagine". Jeg håper bare at jeg yter den rettferdighet.
Det vil bli noe helt for seg selv.
- Når spiller du den inn? - Snart. Jeg vil finne det rette lydbildet.
- Jeg har lyttet til deg tusenvis av ganger. - Takk.
Er det noe du vil at jeg skal si... etter at jeg har sunget den?
Si at jeg skrev den til faren min.
Sendte du en til DJC i Birmingham?
- Bestikk ham med Snickers. - Ja, greit.
Og skriv: "Fra skaperne bak 'I Can Only Imagine'."
- Vi sender en leveranse på 200 stykker. - Ja vel, bra.
Takk skal dere ha.
Tusen takk.
Den neste sangen er helt spesiell.
Denne sangen hjalp meg gjennom en tøff tid, slik musikk av og til gjør.
Jeg opplevde tap og smerte, -
-og denne sangen traff meg i sjelen.
Den løftet meg opp og reddet meg.
Dere er de første som får høre den. Den heter "I Can Only Imagine".
Bart, kan du komme opp på scenen?
Mine damer og herrer, mannen bak låten er her, og jeg vil introdusere ham.
Kom opp hit, Bart.
Jeg spøker ikke. Kom opp på scenen.
Det er ikke bare låten som er unik. Det er du også.
Det er ikke min historie, den er din.
Og dette øyeblikket tilhører ikke meg. Det er ditt.
Grip det.
Bart Millard skrev denne vakre sangen, -
- og jeg vil at han skal fremføre den, for aller første gang. Bart?
Den er dedisert til faren min.
Var den ikke vakker? Bart og bandet MercyMe utgir den som singel, -
-så pass på å få den med dere.
Shannon!
- Jeg har alltid elsket deg. - Jeg vet det.
Unnskyld, sir. Jeg vil nødig være uforskammet, men det er et nødstilfelle.
Ta telefonen, Jim.
Stans leveransen! Amy har gitt oss tilbake sangen.
- "Imagine" blir vår første singel. - Stans varebilen!
Amy gir oss sangen tilbake. Stans bilen!
Vi utfordrer dere til å spille låten én eneste gang.
Nå får dere høre en ny låt på Magic 104,5.
Dere? Gjett hva de spiller på radioen.
Skal vi prøve? Her er en ny låt fra et helt nytt band.
På førsteplass i nedtellingen har vi en ny låt. Den vil ta dere med storm.
Sangen betyr allerede så mye for så mange. Dette er MercyMe.
Det er USAs mest populære sang med et kristent budskap.
Jeg elsker denne sangen. Dette er MercyMe.
Dette er ingen kristen radiostasjon, og vi er absolutt ikke religiøse.
Men den mest etterspurte låten-
-er "I Can Only Imagine" med MercyMe.
"I Can Only Imagine" var den første singelen fra MercyMes første album.
Albumet har solgt til trippel platina.
Bart fridde til Shannon på Camp Glorieta. De giftet seg 8. november 97.
Samme uke som Bart mottok sin siste sjekk, -
- ble "I Can Only Imagine" kåret til USAs mest populære kristne sang.
Den er nå verdens mestselgende singel med et kristent budskap.
Scott Brickell er fremdeles bandets manager.
Eiendommen hans fikk navnet "Imagine Acres".
Bart og moren står hverandre nær. Hun er hans aller største fan.
MercyMe har spilt inn 21 låter som har toppet hitlistene... Hittil.
Med sangen "I Can Only Imagine": Gi en varm applaus for Bart.
2. februar i 2017 fikk Bart muligheten til å fortelle historien sin til presidenten.
Jeg skrev "I Can Only Imagine" etter at faren min døde av kreft for lenge siden.
Han mishandlet meg store deler av livet.
Da han fikk kreftdiagnosen, så jeg hvordan Jesus endret ham.
Han gikk fra å være et monster til en som elsket Jesus av hele sitt hjerte.
Kan evangeliet forandre ham, kan det forandre hvem som helst.
Tekst: Marianne Heggernes